Elektronisk Musik - Den avskydda genren

1963... Jugoslavien blir en diktatur under Tito Broz regim, Marthin Luther King har sitt berömda "I have a dream" tal, USAs president Kennedy blir skjuten och fängelset Alcatraz lade ned... och så skapades den första Moog Synthen av Robert Moog... Det skulle bli starten till en musikalisk revolution som skulle sätta spår på populärmusiken ända in i 2000-talet...

1963 satt en man i en källare och pillade med något som såg ut som ett mindre piano med en massa kablar och konstiga knappar. Det sägs även att det regnade och åskade den dagen så att mannen fick lov att gå och byta säkring flera gånger om. Vad denna mannen inte visste var att han skulle bli en av musikvärldens största namn någonsin, Robert Moog.

Detta bara en sägen, troligtvis så satt han och pillade i en studio mitt på ljusa dagen, men många menar att den verkligen är sann. Synthar fanns långt innan Robert Moog plockade ihop sin kända Moog synth men problemet med de äldre syntharna (speciellt den kända RCA Mark II) var att de var så stora och klumpiga så att man inte kunde ta med sig dem någonstans. Det Robert Moog skapade var en minisynth som gick att ta med sig. Dock skulle det krävas en väldig ansträngning för att byta ljud, flera timmar.

Men framgången fick vänta ända tills 1968 då bl.a. The Monkees och Wendy Carlos fick stora hits med olika synthlåtar. Wendy Carlos gjorde ett miljonsäljande album, Switched-On Bach, där hon spelade klassisk musik på en Moog synth. Switched-On Bach är även ett av de mest säljande populär-klassiska albumet någonsin. Efter detta så blev synthen extremt populär och det skulle nästan finnas en i vartenda band, men intresset svalnade ändå snabbt.

1970 så gick flöjtisten Florian Schneider ihop med keyboardisten Ralf Hütter och bildade bandet Kraftwerk, i deras hemmabyggda studio "KlingKlang". Redan 1971 släppte dem sitt första album som består av ljud och konstiga tongångar från bl.a. hemmagjorda synthar. Det är lika bra att svara på frågan om vem som verkligen är störst, Kraftwerk är störst i sin genre även fast många anser att deras konkurrenter, som nästan startade samtidigt, Tangerine Dreams musik är bättre. Men 1970 talet började inte bra för den elektroniska musiken då Kraftwerks album inte sålde, Tangerine Dream började göra långsam elektronisk musik som inte togs emot med öppna armar och den gamla räven Wendy Carlos gick över till att göra filmmusik.

70-talets stora genombrottet skulle dröja tills 1975 då genren drog igång på riktigt och fick en stor publik och det tack vare Kraftwerks 4:e album "Autobahn" som blev en storsäljare och den 22 minuter långa titelspåret ("Autobahn") låg uppe på flera tracks-listor ute i världen. De passade även på att ta in två andra duktiga musiker i bandet, Karl Bartos och Wolfgang Flür.

Det var under denna perioden som grunden för den elektroniska musiken skulle sättas i och med Kraftwerks släpp av låtar som ex. "Radioactivity", "Trans Europa Express" och "The Man Machine". Det var här som grunder för vilken sort av text som skulle vara elektronikens standard. Texterna behöver inte alls vara avancerade och krångliga ett exempel är låten "Radioactivity" där texten är så enkel som: "Tjernobyl, Harrisburg, Sellafield, Hiroshima", ett annat exempel kan vara "Autobahn" som har textraden: "Fun, Fun, Fun on der Autobahn". Enkelt och simpelt? Visst! Man behöver inte kunna prata 40 ord snabbt per minut för att det ska vara bra.

Det som verkligen symboliserar genren elektronisk musik är enkelheten i melodin. Det hela bygger på att lyssnaren ska komma ihåg melodin och kunna nynna den långt efter att man har hört den, vilket man får då melodin är enkel. Självklart var Kraftwerk experter på detta och många inspirerades till att göra liknande musik. Vissa grupper lyckades skapa egna subgenrer, som ex. Depeche Mode som lyckades grunda en alldelses egen synthpop genre.

1980 talet skulle bli ett stort nederlag för den "typsika" elektroniska musiken. Kraftwerks frontmän Florian Schneider & Ralf Hütter hade blivit extrema perfektionister och isolerade sig i KlingKlang studion. 1981 släppte dem ett album som sålde i stora mängder, "Computer World". Men redan här förstod man att allt inte stod rätt till. Senare efter deras urusla album "Electronic Cafe", som släpptes 5 år senare 1985, så lämnade Karl Bartos och Wolfgang Flür bandet p.g.a. den isolation de har fått utstå.

Istället var det Synthpop som tog över makten med bl.a. Howard Jones som fick en superhit med "What is love?", A-ha med "Take on me" och självklart Depeche Mode som lyckades skapa helt fenomenala låtar som "Everything Counts", "Meaning of Love", "Never let me down again" och många, många fler.

Kraftwerk var totalt borträknade ur den nu otroligt breda genren och man trodde att Hütter & Schneider skulle lägga ned Kraftwerk för alltid. Men då helt oförberett släpper de albumet "The Mix" som är omgjorda versioner av deras gamla hits. Det blev ingen storsäljare och man trodde att nu var det helt slut. Problemet var att folket aldrig fick veta vad Kraftwerk hade för planer eftersom det är oerhört svårt att ta sig in i KlingKlang studion eller kontakta Kraftwerk (eftersom KlingKlang studion inte har någon telefon).

Kraftwerk är fortfarande aktiva idag, men dock bara med två orginalmedlemmar. Till deras comeback fick de äran att göra signaturmelodin till Världsutställningen i Hanover och i skrivandets stund så är dem ute på en världsturné där de spelar alla gamla och nya hits i uppdaterade versioner (allt från "Autobahn" till "Radioactivity"). De har även släppt en liveskiva från denna turné vilken har sålts i mängder av exemplar.

Det nya milleniumet skulle föra in den elektroniska musiken i en annan värld. Bl.a. hade den gamla synth/New Age-artisten Jean Michel Jarre en bejublad Nyårskonsert som sträckte sig över klockslaget. År 2000 hörde man från Kraftwerk igen, det var dags för comeback. De fick direkt äran att göra signaturmelodin till Världsutställningen i Hanover och i skrivandets stund så är dem ute på en världsturné där de spelar alla gamla och nya hits i uppdaterade versioner (allt från "Autobahn" till "Radioactivity"). De har även släppt en liveskiva från denna turné vilken har sålts i mängder av exemplar.

Två andra artister som har haft stort inflytande, och bör nämnas, inom den elektroniska musiken är bl.a. greken Vangelis som gått över till att göra mycket filmmusik och japanen Isao Tomita med sina elektroniska versioner av klassiska kompositioner. 

Men vad är det som gör denna genre så hatad som den är? Det finns ett enkelt svar på den frågan:
Trance, Techno, Drum n Bass, Goa, House, Dance, Electronika, Rave... etc.
Alla dessa nya genres som grundats ur Kraftwerks elektroniska musik. Det finns Techno där datoriserade trummor pumpar på i 180bpm, Trance där totalt själlösa melodier sprutar ut utan mening eller reson och innehåller inte Kraftwerks intelligenta melodier, Goa där allt är totalt chaos och där låtarna aldrig är under 11 minuter.
Dock ska man inte klaga på subgenren Chipmusik, där försöker artisterna hålla på de lite äldre medlen med en ihågkommlig melodi och nya synthljud. Sverige har ett stort band inom genren som bör nämnas i dessa sammanhang, nämnligen Slagsmålsklubben som med sina lätta melodier och otroligt korkade (men roliga) låtnamn lyckats föra den elektroniska musiken ett steg i rätt riktning.

Det är dagens subgenrer till elektronisk musik som har förstört ryktet hos många bra elektroniska artister. Ett annat problem är att dagens elektroniska musik inte får några radiospelningar, folk köper inte skivor (eftersom målgruppen oftast laddar hem låtarna) och att det görs inte några musikvideos som kan spelas på kommersiella kanaler. Men som tur är finns det undantag (förutom de äldre elektronica artisterna som alltid lyckas sälja skivor) som exempelvis Röyksopp, DJ Tïesto, 666, Scooter och Moby som verkligen lyckas sälja skivor.

Men den elektroniska musiken kommer ständigt förnyas. Den tidiga elektroniska musiken av Kraftwerk kommer alltid finnas där och inspirera andra genrer precis som den gör idag med all pop, rap, industrial och även endel rock. Den elektroniska musiken är här för att stanna och har varit det ända sedan den där kvällen då en man satt i sin källare och monterade ihop sin första Moog synth.

- William Johansson